Західноукраїнський часопис «Жіночий голос» (1931‒1939): версія соціалістичного фемінізму - Хамедова, Ольга Анатоліївна (Інтегровані комунікації, 2019)
У статті досліджується часопис «Жіночий Голос», який видавався з 1931 року по 1939 рік у Львові і був офіційним пресовим органом громадської організації «Союзу Українських Працюючих Жінок «Жіноча Громада». Мета статті ‒ охарактеризувати сутність редакційної політики журналу «Жіночий голос», який позиціонував себе як соціалістичний, визначити ідеологічний дискурс, який формував часопис. Це видання пройшло довгий шлях від тематичної сторінки у газеті соціалістів «Громадський Голос» до самостійного часопису. Обрана методологія ‒ синтез феміністичного дискурс-аналізу і здобутків постколоніальної критики. Багато матеріалів у газеті можна назвати ідеологічними текстами, оскільки вони поширювали соціалістичні ідеї. У часописі «Жіночий Голос» ідеологічний дискурс формувався, у тому числі, за рахунок героїзації діячів соціалістичного руху межі ХІХ‒ХХ століть. Часопис цілеспрямовано конструював ідеалізований образ української соціалістки-феміністки. Інтенціональність тексту у даному випадку збігалася з його прагматикою, адже авторський заклик до відданості соціалістичним ідеалам знаходив відгук у багатьох читачок-трудівниць. Згадки про спільну боротьбу з чоловіками проти капіталістів трапляються доволі часто у статтях часопису, що свідчить про небажання редакції ідентифікувати свій часопис виключно з феміністичним рухом. Для соціалісток важливою насамперед була ідея економічного звільнення жінки, боротьба за гідні умови праці та її оплати, і спільниками у цій боротьбі бачили чоловіків-пролетарів. Редакція соціалістичного часопису дотримувалася думки, що суто феміністськими гаслами може захопитися лише буржуазна жінка, а українським селянкам і робітницям (які були основною читацькою аудиторією часопису) будуть ближчими ідеї соціальної справедливості. Для ідеологічних текстів часопису характерні своєрідна авторська інтерпретація політичної ситуації, власні ідейні акценти та специфічна стилістика. У результаті дослідження було з’ясовано, що західноукраїнський часопис «Жіночий голос» пропонував власну версію фемінізму, який включав феміністичні ідеї, національно-державницькі концепти і соціалістичну ідеологію. Дослідження історії феміністичних тенденцій у медійному дискурсі і специфіки їхнього втілення у пресі є новим і перспективним напрямком в українському медіазнавстві.