«Преса УСРР до XV роковин жовтня» Михайла Агуфа як дзеркало видавничої галузі в Україні у 1920-х років - Васьків, Микола (Інтегровані комунікації, 2019)
Метою статті є проаналізувати статистичні параметри, якісну характеристику української (а також радянської загалом) книговидавничої галузі, видавництв, груп видань, поліграфії, преси 1920-х років крізь призму панівного на тоді більшовицького світогляду в поєднанні з національно-коренізаційними переконаннями у книзі Михайла Агуфа «Преса УСРР до XV роковин Жовтня» (1932). Для аналізу цієї праці, вписування її в контекст розвитку вітчизняного і світового книговидання і періодичних видань, формулювання висновків були застосовані описовий, компаративний, індуктивний, дедуктивний методи, а також методи систематизації й узагальнення. Українські дослідники радянської доби оминали працю М. Агуфа, побоюючись звинувачення в націоналізмі, дослідники періоду незалежності не звертають на неї уваги через упереджене ставлення як до відверто заанґажованої. Певне пересмикування у книзі є: наприклад, оминається характеристика видавничої продукції 1917–18 років в Україні, переказуються відверті судові фальсифікації у справі СВУ тощо. М. Агуф постійно керується компартійними настановами і кутом зору в висвітленні розвитку і проблем книговидання. Проте він спирається насамперед на статистичні дані, що дає йому змогу схарактеризувати тенденції кількісного і якісного розвитку книговидання, домінування пропагандистсько-політичної, антирелігійної літератури у видавничих портфелях, централізацію видавничої сфери, преси і партійно-державний контроль над ними. Одночасно М. Агуф відзначає суттєве зростання українськомовних видань, видань мовами інших нацменшин, наукової, технічної, довідкової літератури, класичної й сучасної художньої української літератури, здобутки коренізації у цій галузі. Окреслює він і суттєві проблеми з кадрами у видавничій і періодичній сфері, розвитку союзної та республіканської поліграфічної й паперової промисловості, книгорозповсюдженні, задоволенні читацьких запитів. Книга М. Агуфа окреслює 1920-ті роки як дуже плідний період у розвитку не лише українського радянського, а й національного книговидання.