Види культурних воєн: формалізація, медіареальність, реакція аудиторії - Землякова, Тетяна (Інтегровані комунікації, 2017)
У статті зроблено комплексну спробу класифікації культурної війни як смислового маніпулятивного явища в інформаційному суспільстві нового типу. Виокремлено ознаки та причини розвитку кризи ідентичності в умовах смислових маніпуляцій медіареальності. Актуальність теми дослідження полягає в тому, що переповнена підступними смислами нова інформаційна епоха пропонує нам систему подібних підступних інформаційних процесуальних «спектаклів». Вони, своєю чергою, втілюються в усталені образи, утворюючи цілковито нову смислову систему, і творять простір перманентної дії, в якому вибір залишається за людиною нової інформаційної епохи, що виявляє неабиякий рівень інтелектуальної майстерності через діалог чи протест або ж, навпаки, діє за нормованим, «диктованим», нав’язаним культом, з якого народжуються основи всієї культури. Породження окремих спалахів спротиву до «інформаційних перфомансів» через колективну волю нації, яка наче м’язи, інтенсивно натреновується у світлі подій російсько-української війни, є виправданим через потребу в збереженні націєтвірної основи суспільства, або ідентичності нації. Саме на рівні останньої можна допустити виникнення найбільшої кількості конфліктів, пов’язаних із спробою руйнування культурного ядра (ядра нації), яке формується з норм, стандартів, цінностей певного етносу. Головною функцією такого ядра є передача системи зрілих культурних кодів з метою збереження тожсамості нації. Підсумовуючи результати дослідження автор доходить думки, що запропонована нею типологія культурної війни є умовною, але вона дає підстави говорити про симптоматичну появу смислової дезорієнтації та кризи ідентичності. У цій ситуації надзвичайно важливими стануть розуміння й розмежування на основі власного «ментального ідентикатора», аби згодом відбулося об’єднання індивідів за нових умов.